Читать «Жовтий Туман» онлайн - страница 9
Олександр Волков
— Все це суща правда, володарко, клянуся життям моїх онуків! — запевнив літописець. — Та це ще нічого, читайте далі, там ви знайдете ще дивовижніші речі.
Арахна, з'ївши трьох биків і двох баранів, ще з більшим інтересом взялася за літопис. З наступного сувою вона дізналася, що чаклунці Гінгемі до її загибелі прислужував злий і заздрісний столяр Урфін Джюс. Коли Гінгему розчавив будиночок Еллі, Урфін пішов у ліс і там жив самотою, нікого не люблячи і ніким не любимий.
Одного разу буря занесла на його город насіння дивної рослини, яка мала надзвичайну життєву силу. Вони проросли в нього на грядках, і коли Урфін висмикав їх, подрібнив і висушив на залізних деках, то вийшов животворний порошок.
Урфін виготовив армію могутніх дерев'яних солдат і назвав їх дуболомами. Ожививши дуболомів, Джюс з їхньою допомогою став повелителем Жуванів і Мигунів та королем Смарагдової країни.
Потрапивши в полон до Урфіна, Страшило і Залізний Дроворуб не захотіли визнати владу загарбника. Їм вдалося написати послання до Еллі, і ворона Кагги-Карр, здолавши довгий шлях до Канзасу, розшукала дівчинку.
Коли Еллі дізналася, що її друзі в біді, вона поспішила до них на виручку, але не сама. Її супроводжував дядько, одноногий моряк Чарлі Блек, майстер на всі руки. Моряк і дівчинка перетнули Велику пустелю на сухопутному кораблі на колесах. Вони перейшли Кругосвітні гори й опинилися в Чарівній країні.
Боротьба з Урфіном та його дерев'яними солдатами була довгою і тяжкою, але завершилася перемогою Еллі та її друзів. Урфіна Джюса засудили до вигнання, а дуболомам, за пропозицією Страшила, замість лютих пик вирізали веселі усміхнені фізіономії, і дерев'яні люди перетворилися на слухняних працелюбних трудівників.
Покінчивши з владарюванням Урфіна, Еллі та її дядько повернулися на батьківщину.
Дізнавшись про безславний кінець блискучої кар'єри Урфіна Джюса, Арахна поспівчувала столярові, його зла і заздрісна вдача припала чаклунці до душі.
— Слід узяти на замітку цього метикуватого чоловічка, — сказала чаклунка.
Арахну зацікавила і доля Руфа Білана, головного державного розпорядника при королі Урфіні Першому. На цю високу посаду Урфін призначив Руфа Білана за зраду: той зрадив рідне місто і тайкома відкрив ворогам міські ворота. Коли влада Урфіна впала, Руф Білан не став чекати покарання за свої злочини і втік у Підземелля. Рятуючись від переслідувачів, Руф Білан заблудився в лабіринті й потрапив до джерела Сонної води. Випадково знайденою киркою він почав прорубувати прохід крізь кам'яну стінку, яка оточувала басейн, перекрив потік водяного струменя, і вода пішла в землю.
За цю тяжку провину правлячий тоді король розжалував колишнього міністра в лакеї, а в Підземній країні зникнення Сонної води порушило порядок, який існував там протягом століть. Королі, які закінчували правити і мали заснути на півроку, тепер тинялися по палацу зі своїми сім'ями, перебуваючи в якомусь заціпенінні. Не засинали придворні лакеї, солдати, шпигуни…