Читать «Легло от кости» онлайн - страница 9
Патриция Корнуэлл
— И какво според теб означава това?
— Не знам — сви рамене тя. — Те произвеждат хартия и висококачествени печатни машини.
— Възможна италианска връзка?
— Съмнявам се. Мисля, че онзи, който ти е изпратил имейла, е приел, че няма да можеш да проследиш истинския IP адрес — каза тя и аз се досетих какво следва. — С други думи, няма да определим истинското място, откъдето е бил изпратен…
— Луси — прекъснах я аз, — не желая да предприемаш крайни мерки.
Тя вече ги е предприела.
— Такива безплатни анонимни услуги с лопата да ги ринеш — продължи тя, сякаш не е направила онова, което аз знам, че е направила.
— Не искам да се занимаваш с някакъв прокси сървър в Италия или където и да е — отсякох аз.
— Имейлът е бил изпратен от някой, който има достъп до безжичната мрежа на „Лоуган“ — успя да ме изуми тя.
— От летището?
— Видеоклипът ти е бил изпратен от безжичната мрежа на летище „Лоуган“, на не повече от десетина километра оттук — потвърди тя и нямаше нищо чудно, че разглежда възможността да го е направил някой от „задния ни двор“.
Сетих се за началника на администрацията Брайс Кларк, за Пийт Марино и няколко криминолози в сградата. Служители на КЦК миналата седмица бяха в Тампа, Флорида, на годишната среща на международната асоциация по идентифициране и всички те кацнаха вчера в Бостън горе-долу по същото време, когато този имейл е бил изпратен до КЦК.
— Някъде преди шест часа снощи — обясни Луси, — регистрирал се е в безплатната безжична мрежа на „Лоуган“ — нещо, което пътниците правят хиляди пъти ежедневно. Но това не означава, че той физически се е намирал в терминала или е на борда на самолет. Може да се е намирал в гараж на паркинга или на тротоара, може би на водно такси или на ферибота в пристанището, изобщо навсякъде в обхвата на безжичния сигнал. След като се е свързал, е създал временен имейл акаунт и може би с помощта на софтуер за текстообработка е написал предмета на съобщението, използвайки шрифт Eurostile, след което го е копирал и поставил в имейла.
— Изчакал е двайсет и девет минути, преди да го изпрати — продължи Луси. — Жалко само че си му доставила удоволствието да разбере, че имейлът е бил отворен.
— Как е разбрал, че съм отворила имейла?
— Не е получил уведомление за